Tidigare på The Americans.
Direktorat S hemliga agenter antas gömma sig över hela USA.
Topphemliga identiteter. Ingen vet vilka de är.
Hej, ni kom!
Bara lite kakor för att välkomna er till kvarteret.
- Vad jobbar du med, Stan? - Jag är FBI-agent.
När vi kom hit var jag 22...
och bodde i ett främmande hus, ett främmande land med en okänd man.
- Det brände aldrig till för oss. - Ska ni separera?
Du och din källa måste träffas på ett säkert ställe.
Jag spionerar för USA.
Är du mullvad?
Du fortsätter jobba med FBI-agenten.
Sen ger du oss allt du får av honom.
Det här är vår privata hytt.
Jag förstår vad du håller på med, och det hjälper inte.
En stor dag för kontraspionaget.
De har varit nere i valvet hela dan.
Kunde du kika in?
En sak kan vi fixa. Vi buggar Gaads kontor.
Martha gör det.
Ingen skugga över dina talanger, Romeo, men jag tror inte hon går på det.
Jag förklarar er för man och hustru.
Jag älskar dig och gör vad som helst för dig.
- Mamma! - Vad gör du?
- Tvätten.
Tvättar du mitt i natten?
Vi vet att vi söker efter en vit man och kvinna.
- Ett par. - Tag dem!
Det är lugnt, se på mig!
- Hennes gammelfaster? - Hon föll nerför trappan.
Elizabeth stannar uppe ett tag och sköter om henne.
Kom hem.
- Tänk om de hört på mig! - Jag klarar mig.
Om du behöver mig igen, så-
De får ta Kabul så länge...
angripa deras leveransrutter med små enheter.
- De rör sig snabbt. - Just det.
Jag sa till samordningskommittén vad ni bad om...
och responsen var positiv.
Men de måste få fler tillstånd varje gång vi går över en miljon dollar.
Vi vet att ni är okej i Herat.
Men hur kan vi hjälpa er i Panjshir?
Vi har en rutt på Rukha, på vägen till Saricha.
Om ni fixar vapnen över gränsen tar vi hand om resten.
Okej.
Vi älskar Amerika.
Med era råd och med Allahs hjälp...
kan vi köra ut det gudlösa Sovjet ur Afghanistan.
Vi ställer upp för er i vartenda steg.
Pengar, vapen. Amerika ger er allt ni behöver.
- Det är bra att ha samma fiende. - Ja.
Den här kniven är min gåva till dig.
Den har jag dödat en ryss med.
Den förste man jag nånsin dödat.
Det var svårt, men sen blev det allt lättare.
Vi ska döda varenda hedning som förödmjukar oss i vårt land.
Jaså?
Hälsa era bröder i Afghanistan att vi har ett budskap till dem.
Amerika kan inte skydda er och inte Allah heller...
och KGB är överallt!
Ni ryssar vet inte vem ni-
Det är lugnt.
Fan.
Är du redo?
- Mamma! - Grattis, Henry!
Hoppa inte på mamma! Du är för stor nu!
Men jag har saknat det.
- Du ser äldre ut. - Det är jag också.
Är huset sig likt?
Vi har målat vardagsrummet svart.
- Nej, det har ni inte! - Jo.
Grattis på födelsedagen!
Du måste äta nåt riktigt, nån mat före tårtan.
- Vad vill du ha? - En varm korv.
En varm korv, tack.
- Till födelsedagsbarnet. - Varsågod.
Nästa år kanske.
Jag hoppas du har råd, för här är alla dina pengar tillbaka.
Jag räknade inte med nånting. Och absolut inte hela summan.
Ursäkta att det tog sån tid.
Flygbolaget har sina voucher- bestämmelser, och det tar evigheter.
Finns inget skäl att du ska betala när du inte reser.
Tack, jag är skyldig dig en tjänst.
- Härligt att hon är hemma! - Du anar inte-
Skönt att se er ihop igen.
Lite tid bara. Det kommer.
Ja.
TELESKOP
12 gånger starkare än ditt gamla.
Fint.
Det lät inte så övertygande.
Jo då. Tack så mycket.
- Det är ju inte Intellivision. - Vad pratar du om?
Henry tjatar på pappa om ett videospel.
Som får hjärnan att ruttna, som det här!
- Du ville ju ha ett nytt teleskop. - Jag vet.
Vi ställer upp det i mitt rum.
I morgon kväll, kanske?
- Abby kommer hit om en kvart. - Varför då?
För att jag ska ta ut mamma på dejt.
- Ikväll? På min födelsedag? - Jag vet.
Vi ska ordna till en hel Henry-helg, raring.
- Det blir jättekul. - Lovar!
- Vi behöver lite tid. - Får de inte gå på en dejt?
Jag har också saknat henne.
Säkert.
Nej, vad äckligt!
Kom, Paige.
Flygvapnets militärpolis. Visa händerna!
Lugnt och fint. Ta dina kläder.
- Rör på dig. - Lugn och fin.
- Den här vägen. - Sätt fart.
Ställ dig upp. Roy Oatway.
Roy Oatway. Militärpolisen.
Andas djupt, det är okej, lugna dig.
Roy, det är okej, titta på mig.
Lås in dem ett tag. Inget förhör förrän vi kommer.
Jag har inte gjort nåt.
Jag ska fråga dig en sak, Roy.
När du gick på high school i Topeka...
stötte två cheerleaders på dig under läktarna då?
Du gick på MIT, träffade du nånsin två urläckra brudar...
som knullade vettet ur dig hemma hos sig?
Det är faktiskt en riktig fråga, Roy.
Nej.
Men när du var ekonomiansvarig för Bendix Corporation...
och övervakade teknologi för inbrottssäkra lås?
Hur många brudar satte du på då?
Inte så värst många.
Vad är skillnaden ikväll då, har du bytt rakvatten?
Eller är det bara att du börjat jobba för Lockheed?
Tror du att det har med din säkerhetsklassning att göra?
Och Skunk-projektet som försvarsdepartementet jobbar med?
Jag har inte sagt nåt till dem.
Du har tur att vi kom.
- Griper ni mig? - Nej, vi griper dig inte.
Vi är här för att skydda dig och ditt företag...
och Förenta Staternas militära intressen.
Du måste vara mycket mer försiktig från och med nu.
Så här gör vi.
Vi ska ta isär och rekonstruera varenda del av dina säkerhetsbestämmelser...
och det börjar exakt här och nu.
Du kommer att vara ytterst noga med din telefonlogg...
rapportera vartenda nytt misstänkt möte...
i synnerhet när du reser.
Du ska byta ut koderna till kassaskåp och portfölj...
mot ett roterande nummersystem som byts ut var sjätte vecka.
Okej?
Det är lugnt. Klä på dig.
Man visste inget-
Oroa dig inte.
Du blir ju aldrig ersatt av nåt syndikat.
Du är el número ett. Det har jag ju alltid sagt.
Ja, när du behövt nåt, ja.
Vad vill du ha, Herb?
Bara få använda den där övertygande rösten du har...
till tre små 60-sekunders reklamspottar.
- Glöm det, jag sticker nu. - Han ville ha just dig, John.
Tyvärr, Herb. Säg att doktorn inte är till salu.
Jo visst ja.- Du får 35 dollar per spot.
Okej.
Vad fan?
- Vad gör du? - Kollar mammas tvätt.
Kollar du hennes tvätt?
Jag gör den. Jag tvättar hennes tvätt.
- Varför då? - Som en överraskning.
Visst, knasboll.
Det var en lång tid att vara borta.
Ja, jag var ju rätt tilltygad.
Hur tog ungarna det?
Vi pratade en gång i veckan.
De undrade varför jag inte kom hem på helgerna.
Jag sa att faster var för sjuk.
Tungt att inte få träffa dem.
Ja, men nu är alla okej.
Du och Philip, då?
Bättre.
Ja.
- Bra? - Ja.
- När åker ni tillbaka? - Jag får mitt paket på lördag.
Sen blir det rymdmuseet, köra tillbaka söndagkväll, och skolan på måndag.
Går Jared på collage?
Han ska till Carnegie Mellon nästa år, ingenjör.
Du oroade dig för alla hans flygplansmodeller.
- Så var han ändå ingenjör. - Mekaniker, som sin far.
- Amelia? - Går i nian, är cheerleader.
- Jösses! - Ja.
Det mesta vi gör tillsammans är att baka till deras försäljning.
Och pratar killar, och killar och killar.
Ungarna har inte mycket att oroa sig för.
Inget som förbereder dem för att växa upp...
här.
Ni stannar väl i Alexandria?
Vi tar ungarna till tivoli på lördag.
Det vore kul att få se Paige och Henry.
Då ses vi där, vi stannar hela dan.
Claudia hälsar.
Hon är så glad att du mår bra.
Hon berättade vad som hände med er.
Är hon kvar här?
Såna gamla veteraner flyttar man inte så lätt.
Mår du bra?
Du kom i alla fall till Henrys födelsedag.
Ja, det funkade.
Ja.
- Mår du bra? - Ja.
Det hände en grej i går.
Jag avslutade en operation med några afghaner.
Det gick illa.
Henry?
Henry, mamma och pappa har inte kommit hem.
Bryr mig inte.
Herregud!
Gå till ditt rum, Henry.
Han fick in hela äpplet i munnen och det fastnade.
Lewis och Jeremy började kittla honom, och jag trodde han kunde kvävas.
Man kan kvävas av ett äpple och han skrattade så mycket.
Jag fick dem att lägga av.
Vi fick skära äpplet i bitar för att få ut det.
Kvällen efter gjorde det ont i käken, sa han.
- Tror jag, det. - Ja.
Paige, vi måste sticka.
Raring, vänta lite.
Integritet och respekt.
- Därför har vi såna regler. - Jag vet.
Hur kunde du öppna en stängd dörr?
För att jag saknat dig, mamma. Och förlåt.
Jag saknade dig, raring.
Allt ska bli normalt igen, säkert.
Ja.
Men vi måste kunna lita på varandra.
- Okej? - Ja, förlåt.
Det är okej.
Plocka ihop dina skolsaker nu.
- Tack för att du tvättat åt mig. - Kom nu, Paige.
Kom!
Vad tror du?
Vem vet vad som rör sig i det där lilla huvudet?
Det dröjer nog innan hon kliver in hos oss igen.
Med tanke på vad hon såg i går...
är det märkligt att hon alls kom ner i morse.
Vet vi om detta är första gången hon kollar oss?
- Behöver du byta plats? - Det är okej.
Spår kan kallna, Stan...
i synnerhet om den jagade är död eller försvunnen.
Jag vet inte-
Litar du på din källa?
Ja.
Hon är alltså död och han utfiltrerad.
Det har ju bara gått några månader.
Vi får vänta på nästa chans.
Jag är dålig på att vänta, sir.
Han är här igen, och tänker inte gå förrän han fått tala med er.
De fick skicka upp honom, ska jag be vakten kasta ut honom?
Nej, jag tar honom vid hissen.
Kommer strax.
- Ni lovade, och vi hade ett avtal! - Käften.
Jag håller inte käften! 500 000 dollar!
Jag har gjort mitt och vill ha mina pengar.
Du har inte gjort ditt, Sanford.
Inget av dina spår håller. Vi har inte fått nåt från dig.
Ni fick ju den illegala och överste Rennhull.
Den illegala med Mrs Addams-håret och kort-kort...
är nåt du har drömt och jagat handtralla till, är allt vi vet.
- Hon finns inte. - Hon finns visst!
Överste Rennhull rapporterade din ankomst redan nästa dag.
Han sa nåt om nån läskig snubbe från Pentagon...
som frågat om han ville träffa nån från KGB.
- Skitsnack. - Han beskrev dig på pricken.
Han mörkade sina spår. Han var med på det.
Men du är ju en notorisk spelare...
med ett tvivelaktigt förflutet.
Och han är ren som snö.
Läs avtalet!
Vi måste ju få nåt för våra pengar.
Ni har fått allt jag hade, ni har lurat mig.
Kom inte hit, Sanford...
såvida du inte vill tacka mig för att du slipper åka in!
Vartenda ord jag sagt är sant!
- Jag tror honom. - Det gör inte säkerhetstjänsten.
För att han är ett opålitligt as med ett privatliv i spillror.
- Det betyder inte- - Släpp det, Stan.
Om översten sitter på sitt kontor med sin säkerhetsklassning...
faller det tungt tillbaka på oss.
Översten räknas inte.
Jag har gjort allt jag kunnat.
Så går det när de vill att man ska göra nåt...
men inte kan be en om det.
Går det på tok börjar de ställa frågor.
Sovjetiske utrikesministern gillade inte...
att en av hans diplomater fick ett nackskott.
Kroppen hittades i en sopkontainer, det är farligt i DC.
Staten ställer frågor.
Jag har inga svar.
Nån måste alltid ta på sig skulden.
Agent Gaads kontor.
Ta det lugnt med översten.
Ju mindre ljus som faller på oss, desto bättre.
Ja, sir.
Det där är väl inte klart, va? Eller?
Philip, tar du hem det där till barnen?
Packa in två skivor, resten kan ni dela på.
Min rumskompis bantar, han slår ihjäl mig.
VÄLKOMMEN HEM, ELIZABETH
Ni har haft ett par bra månader.
- Ja. - Det är Stan, va?
- Den här? - Ja.
- Fick han inte pengar tillbaka? - Nej, han fick vouchern.
Bytte in den mot 40 procent. Vi står för mellanskillnaden.
- Jag tänkte att i långa loppet- - Bra.
Nu ska jag visa dig nåt som inte många känner till.
- Om det kommer ut– - Lita på mig.
- Det är bevismaterial. - Jag förstår.
Kör de sin egen show därute nu?
Ja.
Vi har haft tre stycken och det kommer in nytt i nästa vecka.
Vad är det här för nåt?
Killar på MC efter att världen gått under. Rätt bra.
Men om du vill ha henne att gråta ska du ta den här.
DEN FRANSKE LÖJTNANTENS KVINNA
Du kommer att gråta av tristess, men din fru gillar den nog.
Jag har utplånat mig själv.
Jag är ingenting.
Knappt ens mänsklig längre.
Jag är den franske löjtnantens...
hora.
- Gillar du den inte? - Jo, den är bra.
- Tror du på henne? - Kvinnan?
- Skådespelerskan. - Det är Meryl Streep.
Är hon för mycket? Av vadå?
Hon är för mycket av vad en man anser att en kvinna är...
det han vill att hon ska vara.
Om hon älskar honom- Gör det henne till en hora?
Var Anna Karenina en hora...
för att hon gav sitt hjärta och liv till Vronsky?
Anna Karenina. Hört talas om den boken?
Ja, men jag har inte haft nöjet.
Är det så du ser mig? Är jag det för dig?
- En hora? - Det är en film, Nina.
Jag trodde du gillade den.
- Du trodde jag skulle gråta. - Nej då-
Men att den skulle beröra dig.
Ja, jag är mycket berörd.
- Nöjd nu? - Nina.
Vi har en nykomling vid Rezidentura.
- Jaså? - Oleg Igorevitj Burov.
Förstagångs-officer...
ansvarig för Line X – Teknik och Vetenskap.
Vd tycker du?
En dålig madrass.
För mjuk.
Kan du luska fram hans primära mål?
Jag kan ju höra mig för.
Var försiktig.
Herregud!
Sluta! Jösses!
- Var det kul? - Ja.
Säg åt honom!
Kom igen!
Kör, Jared!
Du klarar det!
- Du vinner ju! - Mamma?
Gillar du den här? Jag fick en blomma.
- Vad fint. - Är det snyggt?
En fjäril, och den andra sidan-
Kör på!
Vad fick du, Jared?
- Pappa, vill du ha den här? - Visst, blir snyggt i sovrummet.
Kan vi åka till hotellet och bada i poolen?
Om en stund.
Kom, jag vill åka radiobil.
Det finns massor vi kan ge din kille på Teknik & Vetenskap.
Vi får se hur långt Moskva tänker gå.
Han vet om vi kör med tomma kalorier.
De är inte tomma.
Vi får se om Oleg har nåt som kan funka.
Kan han briefas om det?
Vi hör oss för.
Oleg Igorevitj? Kom in på mitt kontor.
Hur går det övriga då?
Älskar han dig?
Han har inte sagt nåt än.
Du får kanske säga det.
Om ni anser det, men-
det kanske är bättre att vänta.
Vänta?
Att han säger det först.
Om jag får vara så fräck, Arkadij Ivanovitj...
sa ni till er fru att ni älskade henne först?
Nina Sergejevna.
Var inte så fräck.
Och var försiktig med honom.
Oleg Igorevitj?
- Oleg Igorevitj. - Arkadij Ivanovitj.
Har er interntelefon gått sönder?
Nej, jag bekantar mig med amerikansk musik.
Rod Stewart? “Passion”?
Är ni påläst nu?
Det tror jag.
Vad har ni...
som kan vara av intresse för amerikaner...
men inte så värdefullt att...
vi inte kan släppa ut det?
Allt som är av intresse...
för fienden...
är för värdefullt att släppa ut.
De har tränat er väl.
Granska arkivet.
Hitta nånting.
Är han inte lite ung för att vara chef över Line X?
Hans far är vice transportminister.
Högre officerares imbecilla ungar översvämmar KGB nuförtiden...
för att få komma utomlands.
De blir vår död!
Beeman!
- Vi ska ta en åktur. - En åktur?
Hem till översten.
Klart.
Överste Rennhull.
Gaad. Beeman.
- Tack för att ni kom. - Är allt okej med er?
Jag tror det.
Han dök upp och började skrika.
“Jag ska döda dig, du har förstört mitt liv!”
Nånting om 500 000 dollar. Galen!
Min fru är därinne.
- Han rusade rakt på mig. - Hade ni vapnet på er?
Jag tog det när jag såg hans bil.
RÄTTSMEDICINSKA AVDELNINGEN
Det är ju samma kille.
Han är den jag rapporterade.
Ja.
Jag måste gå in igen. Min fru mår inte bra.
- Visst. - Sköt om er.
- Ett ögonblick. - Ja, sir.
Ett skott i huvudet borde väl ha räckt.
Ja.
Himmel, mamma. Som om hon kände dig!
Är det min tur sen?
Jag ska läsa i din hand, Henry.
Kort och obetydlig.
Vi ses vid ballongpilarna. Jag ska dricka lite vatten.
Min agent ringde till kontoret.
Övervakningen dras åt och han kan inte lämna över sitt gods.
Jag fick ändra på saker och ting.
Nu kommer han hit för passagen. Och jag kan inte göra det.
Jag har följt honom i två dar, de kan ha sett mig.
- När då? - Om tre minuter.
Grå byxor och kavaj...
grön slips med vitt mönster.
Han söker en blå keps med en elvaåring i handen.
- Vi lämnar ungarna utanför. - Det är bara en passant.
Han har två övervakningsteam en bit bakefter.
De kollar inte på en farsa med sin son.
Dig ensam kanske han ser, du behöver täckmanteln.
Vi måste sätta fart. Leanne täcker dig.
När du har det går du på egen hand i 45 minuter...
sen kommer du till hotellet, rum 1123, med det.
Jag måste kanske flytta på ungarna. Vänta på mig tills jag kommer.
Om det här går på tok behöver jag din hjälp...
att göra slut på övervakningsteamet för att få ut honom.
Göra slut på dem? Vi har ju ungarna här!
Vi också! Två minuter.
Herregud!
- Försök du. - Vet du vad?
- Vi köper glass åt tjejerna. - Okej, jag vill ha ankan!
Var kommer kepsen ifrån?
- Snygg va? - Vi borde köpa hockeykepsar.
Du lovade att vi skulle gå på match i år.
Neils pappa är advokat.
Han har säsongsbiljetter. Bli kompis med honom.
Bli kompis med Neil!
Så där ja.
Sista åkturen, sen till hotellet, va?
Vad fan var det där?
Jag berättar sen, nu går vi.
Jag ska ge dem pengar att åka för.
Emmett.
Paige och Henry.
Herregud!
Henry!
- Henry. - Vadå?
- Var är Paige? - Hon bara stack!
Okej, kom nu.
- Jag vill åka igen, mamma. - Tyvärr, vi måste sticka.
Leta rätt på din syster.
- Paige! - Hej, mamma.
- Varför stannade du inte med din bror? - Jag ville ha en ansiktsmålning.
Kom nu, det börjar bli sent.
Nu går vi.
- Mår ni bra? - Ja.
Jag letade efter er, bara.
Det finns inget i rapporten, bara rutinmässig övervakning.
Men här är en adress i Virginia, två timmar söder om marinbasen.
Och skisserna, som nån propeller, maskindelar eller nåt.
Emmett och Leanne hade bråttom med att få det.
Jag vet.
Jag sänder signalen nu.
Nej, vila du. Jag gör det.
Jag skulle inte ha tagit med mig Henry, trots att jag syntes mer.
Du hann ju knappt tänka.
- Du skulle ju träffa Martha ikväll. - Nej, jag hittar på nåt.
Vi måste ta reda på om FBI är med på allt detta.
Du måste sticka, jag väntar uppe.
- Vem skulle göra nåt sånt här? - Vill du ha hela listan?
Nån som känner varenda en av oss.
Nån som vetat om operationen...
och kunde ha tagit oss till slut.
Nån som har känt till operationen och som vi har missat.
- Det är halva listan. - Vill du ha resten också?
Inte egentligen.
Elizabeth. Jag kommer så fort jag kan.
Jag vet.
Nånstans längs vägen ska du möta dig själv...
skaka hand och säga: “Var tusan har du varit i alla år?”
Stan?
Vad gör du här?
Jag fick åka till Arlington och snacka med nån.
Orkade inte åka tillbaka till kontoret.
- Var är Matthew? - Äter middag på Craig’s.
Jag visste inte om du skulle komma hem. Tänkte gå på bio med Trish och Marie.
Det är okej.
Jag kan värma lite rester...
eller ta fram en pizza ur frysen.
Det är lugnt, jag är inte så hungrig.
Man kan lära sig beröra som man aldrig gjort förr...
se ut som man aldrig sett ut förr...
lyssna som aldrig nånsin förr...
och känna som man aldrig gjort förr!
- Vem är det? - Leo Buscaglia.
Han kallas för Kärleksdoktorn.
Han menar att man kan förändra hela världen med en kram.
Jaså?
Det verkar som han vill ändra sin värld med en insamling.
Det är för public-servicekanalen, inte för egen del.
Han menar...
att livets största risker ligger i att inte riskera nånting.
Okej.
Kärleken ligger i en öppen famn...
och om man sluter sina armar mot kärleken...
är det enda man får hålla om- sig själv.
Det är det han är berömd för.
Vill du följa med oss?
På bio.
Visst.
Jag var dömd att aldrig gifta mig med en like...
och gifte mig med skammen.
Min skam har hållit mig liv...
vetskapen om att jag inte är som andra kvinnor.
Att jag aldrig, som dem, få föda barn...
få en make och ett hem att glädjas åt.
Ibland tycker jag synd om dem.
Jag har en frihet som de inte förstår.
Inga förolämpningar, ingen skuld berör mig.
Men det är svårt, detta jobb och detta liv.
Det träffar en på sätt man inte trodde.
Det är inte lätt att prata om det...
men ibland undrar jag om jag passar för det här.
Vet inte, kan inte prata om det.
Det har varit en svår dag.
En dålig dag.
Det är okej, raring. Koppla av nu.
Koppla av.
Du är hemma.
Översättning: Eva Söderqvist